Евгений Баратински
Пролет
Елегия

Превод от руски: Николай Бояджиев, —

chitanka.info

Заканата на времето дойде. Мечта

вълшебна, ти къде остана?

Повехна розата на младостта

и хлад сърцето ми обхвана.

Благоуханен Май в полята разцъфтя

и Филомела небесата

разбуди пак, и Флора мила долетя

при нас с крилата на дъгата.

Но не за мене долината и леса

са тъй красиво оживени

и не за мен синеят тия небеса!

Аз вехна — всичко вехне в мене!

Къде сте, призраци — неповторими дни,

богат живот, желано щастие?

Къде си, изгрев на прекрасни младини?

Къде си, живо сладострастие?

Животът пие пролетния дъх и звън

и нега сладостна усеща.

И всеки диша и мечтае, като в сън,

за обетованата среща.

И сякаш само аз съм чужд на пролетта:

крилати часове проблясват;

но няма те да ме огреят с радостта,

край мен прелитат и угасват.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.